Det bedste ved kys er ansigtet, som kommer stadig nærmere.
Man ved, at man skal kysses. Lige det øjeblik før er så udsøgt.
Jeg havde aldrig rørt ved en person i min alder. Det var fantastisk.
- Mor, jeg elsker at kysse. - Vi er som besatte af…
… at være sammenflettet. Uanset, om det er positivt eller negativt.
Jeg får noget intensivt og gådefuldt i blikket,
Der er mere i mig, end man tror, Men det lærer du at finde ud af,
Jeg tror på skæbnen, og at vi finder hinanden til sidst.
Det betyder at finde det klareste spejl-
-det mest loyale spejl…
Når jeg elsker en person, reflekteres det tilbage til mig.
Der er en ting mere, miss Archer…
Hvis De ikke kan lide Lockleigh, hvis De finder det for fugtigt-
- så behøver De aldrig at komme det nær.
Det er nu ikke fugtigt. Jeg har ladet huset undersøge grundigt.
Men De behøver ikke at bo der.
Det er ikke noget problem, jeg har mange andre huse.
Jeg mente, jeg burde lade Dem det vide.
Det er ikke alle, der holder af voldgrave.
Jeg elsker voldgrave.
Jeg er sikker på, De ved…
…at jeg ikke vækkes så let. Når jeg er ramt, er det for livet.
For livet.
Her kommer miss Archer.
- Nej, hun går op til huset. - Ja. Hvor er lord Warburton?
Nej, Bunchie. Væk med dig.
Nej!
Danske tekster: Broadcast Text København
GARDENCOURT, ENGLAND, 1872
- Skal jeg blive her til middag? - Isabel bad om at tale med mig.
Kom ind, min kære.
Sæt dig.
Onkel…
Jeg vil fortælle, at lord Warburton har friet til mig.
Oh, jeg sagde jo, at amerikanere er højt skattede herovre.
- Og du er meget smuk, ved du. - Ja, selvfølgelig er jeg køn.
Jeg ved, det lyder taktløst og utaknemmeligt…
… men jeg kan ikke ægte ham.
- Er tilbuddet ikke tillokkende nok? - Jo, det er det,
Tidligere ville jeg have ofret en lillefinger for at kunne sige ja.
Men…
…Jeg må begynde med at skaffe mig noget livserfaring. Forstår De?
Der er et lys, der må skinne frem.
Jeg kan ikke forklare det, men sådan er det.
Jeg er ikke bange.
Han er en meget god mand. Han tjener 100.000 pund om året.
Han ejer et halvt dusin huse-
- og har sit sæde I parlamentet, som jeg har et ved spisebordet.
Jeg håber inderligt, at jeg slipper for flere frierier.
Det slår mig helt ud.
Din onkel har ret. Du kan ikke tage til London uden passende selskab.
- Min veninde Henrietta er der. - Hun lyder som en boheme.
Hun vælger sikkert et pensionat. Ralph har bestilt værelse i klubben.
- Med Ralph kan du gå hvor som helst. - Skal alting være "passende" her?
- Du har lidt for egne vaner, frøken. - Ja, det har jeg.
Jeg venter mig ikke, at du altid vil følge mine råd-
- men eftersom du er forældreløs, forventer jeg, du lytter til dem.
Hvordan er din journalistven?
Henrietta blæser på, hvad man mener om hende.
- Skal hun interviewe mig? - Du er vel ikke betydningsfuld nok.
Henrietta!
- Så sørgeligt! - Makabert!
I brevet fra Liverpool skrev jeg, at jeg havde noget at fortælle dig.
Du har endnu ikke spurgt, hvad det er. Aner du det, måske?
Aner hvad? Hvad er det, du vil fortælle mig?
Det er om din amerikanske beundrer.
Mr Goodwood gjorde mig selskab på damperen hertil.
Netop! Han vil møde dig.
- Sagde han det? - Nej, han sagde…
… ingenting. Men jeg talte meget om dig.
Jeg holdt af hans måde at lytte på.
Han var så tavs, så intens og slugte det hele.
Han burde ikke blive opmuntret.
Han længes efter det!
Jeg kan se ham for mig. Og hans mine, når vi talte sammen.
Jeg har aldrig set en grim mand være så pæn.
Han er meget enfoldig. Og så er han ikke så grim.
Laver din fætter intet om dagen? Hvad lever han af?
- Han er syg og kan ikke arbejde. - Har man hørt mage?
Jeg arbejder også, når jeg er syg.
Jeg ville gerne vise ham frem. Han ville være et smukt eksemplar.
Vi boede her, da far arbejdede I banken, men ikke nu.
Jeg elsker denne tid på dagen, lige når det mørkner.
Gør du ikke det?
- Må jeg tænde en cigaret? - Gør, som du behager.
Bare du underholder mig.
Hvad tænkte du på, da du sagde nej til Warburtons frieri?
Han gav mig tilladelse til at fortælle, at han sagde det.
Bad han dig… tale med mig?
Nej. Han kunne ikke lade være.
Vi er gamle venner, og han var nedslået.
Hvorfor jeg sagde nej til hans frieri…?
- Hvorfor denne mærkværdige handling? - Hvorfor "mærkværdig"?
- Warburton er en fin fyr. - Han er for perfekt.
Hvis du virkelig har sagt Warburton dit sidste ord, er jeg glad.
Ikke for din eller hans skyld-
-men for min egen.
Har du tænkt at fri til mig?
Jeg vil se, hvad en ung dame gør efter sit nej til lord Warburton.
Du spurgte efter logikken. Det skal jeg fortælle dig.
Jeg kan ikke undslippe min skæbne.
- Det er ikke min skæbne at give op. - Er ægteskab at give op?
Det betyder, at jeg skal afstå fra andre muligheder.
Ikke ægteskabsmuligheder, men…
… fra selve livet.
De sædvanlige risici og farer.
- Du har besvaret mit spørgsmål. - Jeg sagde ikke noget særligt.
En vigtig ting: Verden interesserer dig, og du vil kaste dig ud i den.
- Det sagde jeg ikke. - Du mener det, og det er fint.
Der er han! Den store…
- Hvordan vidste De, jeg var her? - Miss Stackpole sagde det.
Det var ikke pænt gjort af hende.
De ville aldrig høre fra mig igen, sagde De. Men det tror jeg ikke.
- Det har jeg aldrig sagt. - Ikke I fem, tyve år. Samme sag.
Hvad tror De, De opnår ved at være så stædig?
- Er jeg så frastødende? - Ja.
De tiltrækker mig slet ikke.
De passer ikke ind på nogen måde, ikke nu.
Gør, hvad De vil, men lad mig i fred.
Hvor længe?
Et år… eller to.
Hvad mener De? Der er stor forskel på et eller to år.
Så sig to.
- De gifter Dem med en anden. - Jeg vil ikke være som alle andre.
Jeg gifter mig nok aldrig.
Skulle De høre, at jeg skal giftes, husk det så og tro ikke på det.
Jeg vil ikke miste Dem af syne.
Farvel!
Det var forkert gjort af dig.
- Sendte du ham væk? - Jeg bad om at blive ladt i fred.
Også du, Henrietta.
Gifter du dig med en europæer, taler jeg aldrig mere med dig.
- Vent, til nogen har friet. - Det varer ikke længe.
Annie Climer fik 3 tilbud i Italien. Stakkels nemme, lille Annie.
Hvis hun ikke blev gift, hvorfor skulle jeg så?
Annie blev ikke presset, men det vil du blive.
- Ved du, hvad du gør, Isabel Archer? - Nej, og jeg vil ikke vide det.
Du er på vej til at begå en stor fejl. Det får mig til at gyse.
Min far er angrebet af sin gamle sygdom. Det er desværre alvorligt.
Dr. Matthew Hope er her gudskelov. Jeg kalder ham til Gardencourt.
Toget går kl. 14.45. De kan selv vælge, om De vil med.
Jeg kommer med Dem. Jeg pakker straks.
Jeg er bange for, at Isabel gifter sig med en europæer. Det må stoppes.
- Hvor De dog manipulerer andre. - Jeg ønsker, hun tager mr Goodwood.
Han er fulgt efter hende fra Boston.
Han var her i går aftes.
- Her på Pratt's? - En lille intrige fra min side.
- Er hun meget forelsket i ham? - Nej, men han er som besat af hende.
For tre måneder siden gav hun ham håb.
Det ligner ikke Isabel at svigte en ven, bare sådan.
Var Isabel grusom?
Hun gav ham intet til gengæld, men ville kun af med ham.
Stakkels mr Goodwood.
Sir Matthew havde et anfald I går aftes.
Jeg er ved at blive forkølet. Har De et pulver til mig?
Min gode ven fra Rom er ankommet. Bliver De til te?
Det er meget smukt. Og De får det til at lyde endnu smukkere.
Jeg forstyrrer vel ikke mr Touchet? Hans værelse er fjernt, og jeg…
…Spiller kun petite voix.
Så smuk musik kan kun få ham til at føle sig bedre.
Der er desværre stunder i livet, hvor end ikke Schubert siger noget.
Vil… De… spille lidt mere?
Hvis det glæder Dem, så gør jeg det gerne.
- Er De den amerikanske niece? - Ja, min tantes niece,
C'est bon. Vi er landsmænd, Madame Merle.
Hvem er det? Min søn?
Ja, det er din søn, far.
Er her ingen andre? Cigaret!
Du burde gifte dig, når jeg er væk.
Hvad mener du om din kusine?
Mener du… at jeg skal ægte Isabel?
Det er I det store og hele det, ja.
- Synes du ikke om Isabel? - Jo, jeg holder meget af Isabel.
- Jeg har tænkt meget på det. - Også jeg. Det indrømmer jeg.
Så du elsker hende altså? Det anede mig.
Hun synes at være kommet her i en særlig anledning.
Jeg elsker hende ikke, men…
…Jeg ville gøre det, hvis tingene var anderledes.
Ting er altid anderledes, end de ser ud til at være.
Jeg lever ikke så mange år.
Men jeg håber at få at se, hvad der bliver af Isabel.
- Jeg ville gerne gøre hende rig. - Hvad mener du med "rig"?
Jeg kalder mennesker rige… når de kan opfylde deres drømme.
- Skal hun kunne gøre, hvad hun vil? - Absolut!
Du vinder. Læg dig!
Hvem er madame Merle?
Hun er charmerende. Og hun spiller så smukt.
- Hun gør alting så smukt. - Du kan ikke lide hende?
- Tværtimod, jeg har elsket hende. - Besvarede hun ikke din kærlighed?
Hvorfor taler vi om det her? Monsieur Merle levede dengang.
- Er han død nu? - Det påstår hun.
Tror du ikke på hende?
Jo! Det ville være højst tænkeligt, at madame Merles mand skulle dø.
Kommer jeg for sent?
- Jeg beder om undskyldning. - Ingen årsag.
Kender De promenadestierne?
Amerikanere passer ikke ind i Europa.
Vi hører ikke hjemme her.
En kvinde hører ikke hjemme noget sted, tror jeg.
Hvor hun end befinder sig, må hun krybe for andre.
- Jeg kommer aldrig til at krybe. - Nej, det kan jeg tænke mig.
Men amerikanske mænd…
Se på stakkels Ralph Touchett. Hvad er han for en?
Han har heldigvis tuberkulose. Det giver ham noget at bestille.
Tuberkulosen er hans karriere. En slags position.
Hvis han ikke var syg, ville han indtage sin fars plads i banken.
Det betvivler jeg. Han kan ikke lide banken.
- Er I ikke gode venner? - Absolut! Men han kan ikke lide mig.
- Hvad har De gjort ham? - Intet, men der er vel ingen grund.
Til ikke at kunne lide Dem? Jeg tror, man skal have en god grund.
Jeg elsker den engelske regn. Der kommer aldrig meget på en gang.
Og så dufter det så vidunderligt.
Vidunderligt.
Ja!
Jeg ville så gerne være I Deres alder igen, med livet foran mig.
Men De har livet foran Dem endnu.
- Den bedste tid er tabt. - Vel ikke tabt?
Ikke? Hvad har jeg?
Hverken mand, børn eller formue.
Ikke engang mit eget hus.
Hvad ville De gøre, som De ikke har gjort?
- Jeg er så ambitiøs. - De er et billede på succes.
Mine drømme var så…
…Storslåede!
Jeg vil bare lyde mærkelig, hvis jeg afslører dem.
Jeg ønsker, De skal have denne her.
Jeg skal besøge seks steder, men vil ikke møde nogen som De.
Jeg arvede huset, men jeg kommer ikke til at bo her.
Jeg har et meget bedre hus i Firenze.
Ralph får Gardencourt.
Serena, der er en bemærkelsesværdig klausul i min mands testamente.
Te?
Han efterlod min niece en formue.
Isobel skal arve en sum på 70.000 pund.
Heldige asen.
FIRENZE
Hun ser meget fornem ud.
Hun er vældig sød.
Da hendes mor døde, fik De ansvaret for min datter.
- Jeg var fuld af tillid. - Hun er perfekt, fejlfri!
Vi har haft hende, fra hun var lille.
Det er ikke sikkert, De mister hende.
Hun er trods alt ikke en af os. Hun er skabt til verden udenfor.
Intet er bestemt endnu.
Det er kun farverne, der er forskel- lige. Buketterne er lige store.
- Er der nogen her? - Ja En, som du skal møde.
- Madame Merle! - Jeg ville hilse dig velkommen hjem.
- Skal jeg ikke komme med i vognen? - Jeg ser hellere, du er hos mig.
De sørger vel for, at du bærer handsker?
- Småpiger plejer at hade handsker. - Ja, men jeg gør det ikke nu.
Jeg vil give dig et dusin.
- Vil de være meget fine? - Ikke for fine.
- Hun vil give mig handsker. - Det var venligt.
Men hun har alt, hvad hun behøver. Skal vi diskutere det, må hun gå ud.
Nej, vi taler om noget andet.
Gå ud i haven, mignonne. Pluk nogle blomster til vor ven.
Jeg vil gerne have, at du gør en ting I Firenze.
Jeg vil præsentere dig for en ven.
Hvilken nytte har jeg af det?
Det vil more dig.
- Hvis du bare ville anstrenge dig. - Der kom det frem!
Hvad i alverden kan være en anstrengelse værd?
Vær ikke så tåbelig, Osmond.
Personen, jeg skal møde i Firenze, er mrs Touchetts niece.
Hun er ung, 23 år. Jeg traf hende i England for seks måneder siden.
Jeg holder uendelig meget af hende.
Jeg gør noget så usædvanligt som…
…at beundre hende. Det vil du også komme til.
- Ikke, hvis jeg skal bestemme. - Du kan ikke lade være.
Er hun smuk, kløgtig, rig, fantastisk-
- intelligent og usandsynligt dydig? Ellers er jeg ikke interesseret.
- Jeg er træt af lurvede mennesker. - Miss Archer er ikke lurvet.
- Hun opfylder alle dine krav. - Mere eller mindre?
Nej, jeg mener bogstaveligt.
Hvad vil du gøre med hende?
Som du ser Overlader hende til dig.
- Er hun ikke skabt til noget bedre? - Jeg ved, hvad jeg kan med folk.
Jeg har ondt af miss Archer.
Jeg skal notere din begyndende interesse for hende.
Du er meget smuk.
Du er allersmukkest, når du har noget I gang.
Det klæder dig.
Jeg ville ønske, at du ikke var så hjerteløs.
- Det er din store mangel. - Jeg er måske ikke helt hjerteløs.
Det sker, at jeg bliver…
…berørt nu og da. Som af dine ambitioner for mig.
Hvorfor skulle mrs Touchetts niece berøre mig…
- …når jeg betyder så lidt for dig? - Det var ikke det, jeg ville sige.
Jeg har virkelig sat pris på en kvinde som du.
Isabel Archer er bedre end jeg.
- Har du set min sidste? - Vel en af sidste års skitser?
Dem, du lavede i Spanien? Jeg synes ikke om dine tegninger.
- De er bedre end de flestes, - Men du laver ikke andet, så lidt.
- Jeg ville ønske, du gjorde mere. - Umulige ting.
Umulige ting, ja.
Dit værelse er i hvert fald perfekt. Det slår mig hver gang.
Du har en beundringsværdig smag.
- Jeg er træt af min smag. - Lad miss Archer få del i den.
Som cicerone i dit eget museum, fremstår du mest fordelagtigt.
Sagde du, at hun er rig?
Der råder ikke den mindste tvivl om den sag.
Vi drikker te lidt senere, grazie.
Er det godt for mig at blive så rig? Henrietta tror det ikke.
Hæng Henrietta! Jeg er henrykt.
- Vidste du, at jeg skulle arve? - Hvorfor? Min far var… selvrådig.
- Du vidste det altså. - Ja, han fortalte det.
Hvordan kunne han vide, om jeg ville bruge pengene fornuftigt?
Tænk ikke så meget på, hvad der er godt eller ikke godt for dig.
Lev, som du synes, det er bedst, så skal det nok gå.
Ved du, hvad du siger?
Ellers påtager du dig et stort ansvar.
Facaden er fra 1500-tallet, men interiøret er meget ældre.
Osmond indbyder mig ikke så ofte. Det var min idé at komme i dag.
Jeg elsker at møde nye mennesker, og De er meget ny.
Ikke der! Den stol er farlig.
Der er gode stole her, men nogle er forfærdelige.
Jeg synes, alting her er smukt og dyrt.
Tak.
Jeg har en del fine ting. Ingen, som er dårlige, faktisk.
Stakkels Osmond med hans gamle gardiner og krucifikser.
- Te? De må være meget træt. - Jeg er ikke træt.
- Hvorfor skulle jeg være det? - De bliver træt, inden De går…
… hvis han viser Dem alle sine kostbarheder og holder foredrag.
- Så har jeg da lært noget. - Enten synes man om det eller ej.
Det er ikke noget at tale om. Gode følelser kan komme af de værste…
Sikken smuk dag. Skal vi tage en promenade?
Og dårlige følelser kan komme af de bedste grunde…
Hvad synes De om min søster?
Spørg ikke om det. Jeg har set hende i for kort tid.
Sandt nok, men jeg ville gerne vide, hvad en fordomsfri sjæl mener.
Jeg tænker somme tider, at vi er havnet på et forkert spor-
- som vi bor her blandt folk og ting, der ikke tilhører os.
Min søster er temmelig ulykkelig-
- men hun er ikke seriøst anlagt, så hun viser det med en komisk maske.
Skal jeg løfte billedet ned? Det skal have mere lys.
Det her er et af de første billeder, jeg købte i Italien.
- Jeg holder allerede af pigen. - Også jeg.
- Du viser det på en underlig måde. - Bliv nu ikke ophidset.
Det vedrører tre stærke personer.
Tre? Du og Osmond, naturligvis.
- Men er miss Archer også stærk? - Mindst lige så stærk som vi.
- Du og Osmond er jo farlige. - Så lad os være i fred.
Madame Merle omtalte, at De ville rejse Jorden rundt.
Jeg skammer mig over mine planer. Jeg laver nye hver dag.
Hvorfor skamme sig?
Jeg lagde en plan for mange år siden og udfører den nu.
- Det må have været en dejlig plan. - Den var meget enkel.
At være så lavmælt som muligt.
Lavmælt?
Ikke at bekymre sig, stræbe eller kæmpe. At nøjes med lidt.
Jeg har fulgt den plan i mange år og ikke været det mindste ulykkelig.
Det føles opkvikkende at tale med Dem.
Men De er væk, inden jeg når at blinke.
Sådan er det at bo i et land, som folk kun besøger.
Har De nået at se på Firenze?
Serena, du ved jo alt.
Gør det der mærkelige individ haneben til min niece?
Gilbert Osmond? Gud hjælpe os, hvis han gør.
Er det ikke faldet dig ind?
Han har været her fem gange på to uger.
Jeg føler mig som en idiot. Gad vide, om Isabel har tænkt på det?
- Jeg skal spørge hende. - Spørg mr Osmond i stedet for.
Det kan jeg ikke. Ikke sådan, som han er.
Så gør jeg det selv.
- Jeg forhører mig og giver dig svar. - Hun kan meget vel tage ham…
… for hans smukke ansigts skyld eller Michelangelos autograf.
Mr Vinton?
Undskyld!
Hun vil gerne have, jeg tager med hende til Ravenna.
- Tage med hende? - For at være hos hende der.
- Jeg foreslog jo selv muligheden. - Triumfér ikke for tidligt.
Men selvfølgelig skal du tage af sted.
- Din idé synes at virke, - Og du nyder det.
Du har gjort et meget godt indtryk, og du har selv fået et.
Du besøger ikke mrs Touchett for min skyld.
Pigen er ikke frastødende. Men hun har en fejl.
- For mange idéer, - Jeg sagde jo, at hun er kløgtig.
Heldigvis er det ikke gode idéer. Intet tab, hvis de skal ofres.
Du er bare for meget.
- Hvad har jeg kastet hende ind i? - Det er for sent at bakke ud nu.
Som du vil, men resten må du selv klare.
Jeg må gå tilbage og hente parasollen. Jeg gør det selv.
- Kaffe? - Ja, tak!
- De besluttede at komme? - Jeg ankom i går aftes.
De andre er deroppe.
Jeg kom ikke for deres skyld, men for at sige farvel.
- Hvem ved, om De kommer tilbage? - Er det fjollet, at jeg rejser?
Nej. Tag hvor som helst hen.
Gør alt. Vær lykkelig, vær triumferende.
- Hvad mener De med "triumferende"? - At De gør, hvad De vil.
- Det kan blive trættende i længden. - Så bliver De træt en dag.
Til det sker, burde jeg måske vente med at sige, hvad jeg har på hjerte.
Jeg kan ikke råde Dem, men jeg er forfærdelig, når jeg er træt.
Det tror jeg ikke.
De kan sikkert blive vred nu og da, men aldrig forfærdelig.
- End ikke, når jeg mister humøret? - Det mister De ikke. De finder det.
Hvis jeg bare kunne finde det nu.
Jeg er ikke bange.
Jeg burde lægge armene over kors og beundre Dem.
Hvad jeg ville sige er, at jeg elsker Dem.
- Nej! De burde have ventet, - Jeg var tvunget til at sige det.
Jeg er absolut forelsket.
- Sig det ikke! - Jeg er hverken berømt eller rig.
Jeg er glad for, at vi må skilles.
- De kunne lære mig bedre at kende. - Det må blive en anden gang.
En ting til. Jeg vil bede om en lille tjeneste.
Jeg skal til Rom nogle dage. Vil De hilse på min datter inden afrejsen?
Ja. Naturligvis.
Hallo? Er du der, Isabe??
Kaffen venter, Isabel.
Hallo….?
Goddag…
Jeg synes, det er verdens smukkeste haver.
Ikke, fordi jeg har set hele verden.
Jeg må ikke overskride denne linje for far.
- Siger din far det? - Han tror, at jeg bliver forbrændt.
Her, vi kan dele parasollen.
Hvad er der?
Du gør ret I at adlyde din far.
Han ville aldrig forlange noget urimeligt af dig.
MIN REJSE 1873
Der er den!
Undskyld!
Jeg ville kun sige, at jeg absolut er forelsket i dig.
FIRENZE ET ÅR SENERE
Jeg håbede inderligt, at De ikke ville komme.
Det betvivler jeg ikke.
Jeg sagde, at jeg gør, som jeg vil.
Jeg ville høre, om De ikke havde skiftet mening.
- Skal jeg forklare mig? - De var så positiv. Jeg troede det.
Jeg har ikke bedraget Dem. Jeg var fri.
Da jeg fik Deres brev, troede jeg, at det var en misforståelse.
Det er absolut ingen misforståelse.
Jeg har gjort det, jeg ville.
Jeg har set Dem.
Kom De alene for at se mig?
Du kom ikke op til frokost.
Jeg er ikke sulten.
Du skal spise, du kan ikke leve af luft.
Jeg har ikke lykønsket dig.
Jeg spekulerede på, hvorfor du var så stille.
Jeg er overrasket, Du er den sidste, jeg havde ventet at se fanget.
Hvorfor siger du det?
Du vil blive sat i bur.
Hvis jeg synes om mit bur, gør det vel ikke dig urolig.
Jeg havde fornøjet mig med et billede af en god fremtid for dig.
Jeg morede mig med at planlægge store ting for dig.
Der indgik intet af dette. Du skulle ikke falde så hurtigt.
"Falde"?
Det gør mig ondt. Fuldstændig, som var det mig selv.
- Nu forstår jeg ikke. - Jeg burde have sagt…
….at manden for dig skulle være mere storsindet-
-og friere af natur.
Jeg kan ikke komme over, at Osmond er så…
…ubetydelig.
Han er snæversynet og egoistisk og tager sig selv meget alvorligt.
- Han er en smagens reinkarnation. - Han har udsøgt smag.
Har du nogen sinde set en sådan udsøgt smag ude af balance?
Jeg håber, at jeg aldrig vil svigte min mand.
Fortræffeligt! Det er jo… vidunderligt!
Det burde være alle hustruers ønske.
Men du er mere værd end værn for en steril dilettant!
Jeg har sagt, hvad jeg mener.
- Fordi jeg elsker dig. - Så du er ikke uinteresseret,
Jeg elsker dig, men uden håb.
Jeg ser mr Osmond med andre øjne. Han er hverken kendt eller rig.
Han har ingen titler og besidder ingen ejendom.
På den måde er han ubetydelig, som du siger. For mig er han stor.
Han ejer de største egenskaber Han…
… ejer det ømmeste, varmeste og lyseste sind.
Du har taget fuldstændig fejl.
Desværre, men jeg kan intet gøre ved det.
- Alle tror, jeg elsker dine penge. - Hvordan ved du det?
Du har ikke sagt, at de er glade. I så fald, havde jeg mærket det.
Det vigtigste er-
- at du ikke har den mindste skygge af tvivl.
Jeg har aldrig villet tjene penge-
- til forskel fra dem, der skraber til sig.
Men selvfølgelig er jeg glad for, at du er rig.
Jeg har villet knæle ved min onkels grav og takke ham.
Kærligheden til dig gør mig bedre. Jeg har haft held med to ting.
Jeg har fået kvinden, jeg elsker-
- og har givet mit barn en gammeldags opdragelse.
Vi skal more os med at planlægge et lille liv for hende.
ROM TRE ÅR SENERE
Hvad har De mere end spanske kniplinger og tekopper fra Dresden?
Min samling er gennemført-
- og jeg tjener 40.000 franc om året.
Vi kan leve glimrende for det.
Glimrende? Nej!
Tilstrækkeligt? Ja! Hendes far har intet at give jer.
- Han lever som en rig mand. - Det er hans kones penge.
Mrs Osmond elsker sin steddatter, Hun kan måske gøre noget.
For en forelsket mand tænker de klart.
Hun vil nok hellere beholde pengene til sine egne børn.
- Hun har da ingen? - Det kan hun få.
Hun fik en lille dreng, som døde for to år siden.
Det… er jeg ked af.
Hun er en fantastisk kvinde.
Deres tilbud er ikke at foragte, og der kan komme dårligere.
Men mr Osmond tror sikkert, at han kan få bedre.
Han, måske. Men hans datter vil giftes med den, hun elsker.
For det vil hun. Jeg taler i mellemtiden med mrs Osmond.
Nej, så ødelægger De det hele.
Jeg råder Dem til ikke at uddybe deres meningsforskelle.
- Lad det være, så sonderer jeg det. - Lade det være?
Men jeg er jo forelsket!
De brænder ikke op.
- Hvor er Pansy? - Hun er allerede nede.
Jeg hader hans frieri.
Jeg lod ham forstå det ved at optræde uhøfligt.
- Jeg siger, du vil tænke over det. - Nej. Han giver sig ikke.
Jeg hader at tale med æsler.
Han er en gentleman. Han har en charmerende humor….
- …og en behagelig indkomst. - Det er en ædel misære.
Ikke, hvad jeg drømte om for Pansy. Men jeg er ikke uforberedt.
Jeg har uddannet hende til alt dette her.
Når denne slags dukker op, vil hun gøre, som jeg vil have.
Jeg er aldrig blevet behandlet sådan.
- Jeg kunne have giftet mig 20 gange. - De er ikke rig nok til Pansy.
- Hun er totalt ligeglad med penge. - Ikke hendes far.
Ja, det ved De jo.
Nu er De forurettet og vil aldrig hjælpe mig.
Det er ikke det, men jeg kan ikke.
- Her er en gammel ven, Isabel. - Lord Warburton?
Jeg ankom i eftermiddags og vidste, at De er hjemme om torsdagen.
Rygtet om Deres torsdage har spredt sig til England.
- Vi er meget smigrede. - Jeg er så glad for at se Dem.
Der er en sag, jeg straks ville tale om. Ralph Touchett er med mig her.
Han er på hotellet. Han var for træt til at komme.
- Hvad laver han i Rom? - Han er meget syg, mrs Osmond.
Han fryser mere og mere, jo længere sydpå vi rejser.
I sandhed et mærkeligt tidspunkt for mrs Touchett at rejse til Amerika.
- Ved du, hvad din far lige sagde? - Ikke så højt. Alle kan høre dig.
At du havde glemt mig.
Nej, jeg glemmer ikke.
Så alt er nøjagtig som altid?
Ikke rigtigt. Far forbyder mig at gifte mig med dig.
- Du gør vel, som du vil. - Jeg må adlyde far,
Ofrer du mig uden videre?
- Jeg elsker dig lige meget. - Hvilken glæde har jeg af det?
Du må ikke tale med mig. Far har forbudt det.
Det er for meget.
- Skal jeg præsentere Dem… - Nej, lad være.
Kun for den charmerende unge dame ved tebordet.
Det er min mands datter.
- De må træffe hende. - Ikke endnu.
Jeg betragter hende gerne herfra.
De…
- … har forandret Dem. - Ja, en hel del,
Ikke til det værre, naturligvis. Men heller ikke til det bedre.
- Jeg rejser ikke til Sicilien. - Ikke?
Hvor vil du rejse hen?
- Ingen steder. - Vil du vende hjem til England?
- Der, nej. Jeg bliver i Rom. - Det gør dig ikke godt.
- Rom er for kold. - Jeg får det til at gøre godt.
- Jeg anbefaler Sicilien. - Kan ikke, jeg orker ikke rejsen.
Og jeg har ingen kusine på Sicilien.
Men hvad siger lægen?
Det bryder jeg mig ikke om. Hvis jeg dør her, må du begrave mig.
Du skal ikke dø her.
Hun er blevet så kold, totalt forandret, Det er Osmonds skyld.
Jeg råder dig til at få lægens samtykke i al fald.
- Det ville ødelægge alting. - Ofrer du helbredet for interessen?
Helbredet interesserer mig ikke. Det gør derimod mrs Osmond.
Det samme her. Men ikke sådan som tidligere.
Er det derfor, du er så venskabelig over for den lille pige?
Synes du, det lyder latterligt?
Jeg ved, at der er 20 års forskel.
Mener du det alvorligt, min kære Warburton?
I allerhøjeste grad, så langt jeg er I stand til det.
Det glæder mig. Gud, hvor bliver Osmond glad.
- Tror du, at hun bliver glad? - Pigen? Hun bliver henrykt.
Mrs Osmond, mener jeg.
Har lord Warburton været her?
Ja, han blev en halv time.
- Talte han med Pansy? - Næsten kun med hende.
Han forekommer meget opmærksom, som du kalder det?
Jeg ventede på, at du skulle give det et navn!
Undskyld os!
Det er en omtanke, du sjældent viser.
Jeg har bestemt mig for at gøre, som du vil denne gang.
- Prøver du at skændes med mig? - Jeg prøver at leve fredeligt.
En udmærket beslutning. Dit humør er ikke det bedste,
Derfor tog jeg ikke min datters anliggender op.
Jeg var bange for at støde på modstand fra dig.
Jeg har sendt den lille Rosier væk.
Min datter behøver bare at sidde og vente på at blive lady Warburton.
Hun vægrer sig måske mod at sidde stille, hvis hun mister mr Rosier.
Pansy vil gerne være en betydningsfuld dame.
Frem for alt ønsker hun at behage.
- At behage mr Rosier, måske? - Nej, at behage mig.
I mellemtiden vil jeg høre vor ærede gæst tale.
Han har talt.
Han ville være glad, hvis hun ville bryde sig om ham.
- Hvorfor har du ikke sagt mig det? - Det kunne jeg ikke komme til,
Du ved jo, hvordan vi lever.
Hvorfor kom han ikke til mig?
Hav tålmodighed. Englændere er tilbageholdende.
- Ikke, da han opvartede dig. - Han var meget bly.
Jeg forstår.
Du må have stor indflydelse på ham.
Du kan sikkert få ham til at handle, hvis du virkelig vil.
Nå?
Jeg lægger det I dine hænder.
Du klarer det med lidt god vilje. Tænk over sagen.
Og husk, at jeg stoler på dig.
- Stedmorblomster. Det er hendes. - Ja, hun bad mig holde dem.
Må jeg holde dem?
Må jeg i det mindste få en blomst?
Jeg gør alt for meget for Dem.
Ikke i knaphullet, for alt i verden!
De har ondt af mig.
Har De ikke også lidt ondt af hende?
Hun lovede mig en dans.
- Bød De hende op til kotillonen? - Nej, kvadrillen.
Det var ikke godt. Jeg sagde, hun skulle reservere kotillonen til Dem.
Stakkel, det sagde hun intet om. Jeg kan gøre det, hvis De vil.
- Gør De det alene for min skyld? - Jeg er bange for at kede hende.
Der synes at være mange unge mænd, som opvarter hende.
- Nu må De forklare Dem. - Forklare hvad?
Har De glemt, at De ville fri til min steddatter?
Nej da. Jeg skrev til mr Osmond i morges.
- Det nævnte han ikke for mig. - Det er ikke hvilket som helst brev.
Glem ikke at sende det.
- Danser De ikke? - Kun, hvis jeg må danse med hende.
- Så er det bedst, De går. - Ikke før hun gør det.
Hvem er Deres dystre ven? Han ser så bedrøvet ud.
Min mand vil ikke høre på ham.
Men dog. Han ser da velbjerget ud.
De taler venligt om Deres rival.
Rival?
De mener ikke, at hun er forelsket i ham?
Jo, det tror jeg.
De sagde, at hun syntes som sin far, og at han foretrak mig.
Jeg sagde, at hun vældigt gerne ville behage sin far.
Det lyder velopdragent.
Meget velopdragent.
Men næppe den slags følelser, en mand vil se hos sin hustru.
Hvorfor er De så modstræbende? Skeptisk?
- De danser fortryllende godt. - Tak.
Jeg vil have svar på et spørgsmål.
Det gælder lord Warburton.
Er…
…han virkelig forelsket?
Ja, vældig meget, hvis jeg har forstået det rigtigt.
Du lyder skuffet.
Nej.
Nej, jeg har bare taget fejl.
Jeg troede ikke, at han følte noget for Pansy.
- Men nu siger du, at han gør det. - Han føler for dig.
- Nu vrøvler du. - Han har ikke sagt det til mig.
Ralph…
Du må hjælpe mig.
Hvor må du være ulykkelig.
Det der, om at du skal hjælpe mig, er bare noget sludder.
Tanken om at besvære dig med mine ægteskabelige besværligheder..
Din mand kunne komme i tanke om, at du ikke har presset nok på.
Vi kan næppe skændes om sagen, for interessen er helt på hans side.
Ved du, hvad han vil sige?
At din mangel på interesse bunder i jalousi mod hans datter.
Nu er du ikke sød.
Vær oprigtig mod mig, så skal du se.
Om jeg bare vidste, hvad du vil…
…hvad du mest ønsker.…
…Så ville jeg kunne hjælpe dig.
Det eneste jeg ønsker er at måtte gifte mig med mr Rosier.
Din far vil have, at du skal gøre et bedre parti,
- Hvad råder du mig til at gøre? - Lord Warburton…
… er interesseret,
Hvis du tror, at han vil fri til mig, så tager du fejl.
- Din far ville blive meget glad. - Han frier ikke for at glæde far.
Der er ingen fare, slet ingen fare.
Selvom han siger, han synes om mig-
- så skal han ikke prøve igen, hvis jeg siger nej.
Og… han er ikke forelsket i mig.
Nej, der er ingen fare.
Fortæl det til din far.
Helst ikke.
Giv ham ingen falske forhåbninger.
Men det ville være godt for mig.
Så foreslår far ikke nogen anden-
-og det er en stor fordel for mig.
Rosier…
Har Warburton svært ved at formulere sig?
Hvad sagde du, da han sagde, han ville skrive?
- At han ikke skulle glemme det. - Vær sød at minde ham om det.
- Du må nok fange Warburton selv. - Du modarbejder mig.
- Jeg lovede at gøre mit bedste. - Og det gav dig tid.
Vi talte lige om Dem.
Vi troede, De var rejst væk.
Jeg skal snart rejse væk. Jeg er blevet kaldt til England.
- Uden stakkels Touchett, desværre. - Tag stakkels Touchett med Dem.
Han må vente på varmere vejr. Det er ikke godt at rejse nu.
Jeg må skrive et brev. De er altid velkommen, når De er i Rom.
Jeg er glad for, at det her er sidste gang.
Det er jeg også. Jeg betyder intet for hende.
Godnat, far.
Godnat, Sov godt.
Gå ikke. Jeg vil tale med dig.
- Hvad vil du egentlig? - Jeg er træt og vil i seng.
Du prøver at ydmyge mig. Dine intriger er indviklede-
-men du har hidtil haft succes.
- Hvad har jeg haft succes med? - At beholde dette for dig selv.
Vær rar at forklare, hvad du anklager mig for.
Du har forhindret Pansys ægteskab med Warburton. Er det let forstået?
Tværtimod! Jeg har gjort, hvad jeg kunne.
Fordi du sagde, du stolede på mig, skønt det var dumt af mig.
Du lod, som om du gjorde det. Hvor er det brev, han har skrevet?
- Det har jeg ingen anelse om. - Du ødelagde det.
- Gilbert, en fin mand som du… - Ikke lige så fin som du.
Du fik det, som du ville. Du fik ham af vejen.
Og gjorde mig til ham, der ville have sin datter gift med en lord…
- …men ikke havde held med det. - Pansy og han elsker ikke hinanden.
Du sagde, at han elskede hende!
Efter dette må du selv tage dig af denne slags sager.
- Jeg troede, du holdt af min datter. - Nu, mere end nogensinde.
Din hengivenhed er begrænset, men det overrasker ikke.
- Var det alt, hvad du ville sige? - Er du nu tilfreds?
- Er jeg tilstrækkelig skuffet? - Jeg tror slet ikke, du er skuffet.
Du slår mig med forbavselse den ene gang efter den anden.
Det er ikke det.
Det beviser, at Pansy kan sigte højt.
Du kan ikke rejse til England alene.
Nej, jeg kommer til at følges med flere personer.
Hvem? Dit lønnede personale?
De er faktisk mennesker.
- Jeg tror, jeg tager med dig. - Vil du?
Jeg ved, at du ikke kan lide mig, men jeg tager med dig.
Desuden kan jeg passe dig.
- Jeg kan da godt lide dig. - Tro ikke, du kan bestikke mig.
Jeg bliver femte hjul til vognen. Mrs Osmond ønsker, at jeg tager med.
Det er ikke det, der er grunden. Hun ønsker, jeg skal forlade Rom.
Hun ønsker, vi alle forlader Rom.
Det er ualmindelig venligt af Dem. Jeg mangler ord.
Affærdiger De mig med de ord? Deres fætter er mig ligegyldig.
- Kom De for at sige det? - Jeg kom ikke for at sige noget.
Jeg forstår ikke. Hvad skal jeg tro? Hvad vil De have, jeg skal mene?
Jeg vil vide, om De er lykkelig. De siger, at De er-
- og alligevel er De reserveret, elegant-
-og hård.
De er så forandret. De skjuler alt.
- Jeg kan ikke komme Dem nær. - De kommer nær nok.
Du ser ud til at være glad for at blive af med os alle sammen.
Min kære Ralph…
Jeg har mødt dig alt for sjældent, men det er bedre end ingenting.
Jeg har hørt meget om dig.
Af hvem, sådan som du lever?
Små stemmer her og der.
Du har været min bedste ven.
Det var for dig, jeg ville leve, men du har ingen nytte af mig.
Hvis du sender bud efter mig…
...så kommer jeg.
- Din mand vil hade det. - Helt sikkert.
Men jeg rejser alligevel.
Jeg ville træffe lord Warburton og gratulere Pansy.
I så fald skulle du ikke være taget til Neapel.
Det er forbi,
Lad det nu være. Osmond vil sikkert gerne drøfte sagen med dig.
Jeg ved, hvad han tænker. Han opsøgte mig I går aftes.
Direkte efter din ankomst?
Din mand dømmer dig hårdt.
Vent, så er du sød.
Jeg vil, hvis det er muligt, kende sandheden.
Hvilken sandhed taler du om?
Kun dette…
Om lord Warburton ændrede mening af sig selv-
- eller om du rådede ham til det. For at behage ham… eller dig selv.
Vær nu ikke urimelig. Tag det ikke ilde op.
Hvis lord Warburton helt enkelt blev træt af barnet, er det synd.
Men hvis han afstod fra hende efter dit råd…
… er det en anden sag.
Hvis det er tilfældet, så lad os få ham.
- Hvem er du? - Tag det ikke på den måde.
Hvad vil du have af mig?
Alt.
- Jeg ville ønske, jeg kunne græde. - Hvad skulle det tjene til?
Så ville jeg føle mig som…
… før jeg mødte dig.
Ikke dårligt, men jeg har set dig græde.
Du kan sikkert få mig til at tude som en ulv, selv nu.
Jeg har et stærkt behov for det. Jeg var frygtelig ond i dag.
- Du sagde sikkert noget grimt. - Jeg var opfyldt af ondskab.
Eller godhed, hvad ved jeg. Jeg kunne ikke gøre for det.
Du har også udtørret min sjæl.
Du er meget ond.
Er det sådan, vi skal slutte?
Hvordan plejer onde mennesker at slutte?
I særdeleshed, når de har kriminelle handlinger fælles,.
Du har gjort mig lige så ond som du.
For mig ser du god nok ud.
Åh, Gud!
Har jeg nogensinde beklaget mig?
Naturligvis ikke. Du har nydt dine triumfer I alt for høj grad.
Din hustru er bange for dig. Hun…
Det var dig, hun var bange for i dag.
Det her var faktisk alt sammen dit forslag.
- Jeg vil, at min kone holder af mig. - Herregud, er det kun det?
Skal du absolut lave en tragedie ud af det, så er jeg den tragiske.
Jeg lever med konsekvenserne, og det må du også gøre.
- Forsigtig, det er en kostbar kop. - Den har allerede en lille revne.
Fordi min kone ikke synes om mig-
-må jeg lade Pansy opveje det.
Der er lykkeligvis intet i vejen med hende.
Pansy!
Pansy…
Pansy? Pansy!
Mrs Osmond!
Mrs Osmond! Jeg har været i Paris og solgt min samling.
Jeg fik fantastiske 50.000 dollar!
Er jeg nu rig nok til mr Osmond?
Har Pansy det ikke godt?
Jo, men jeg sendte hende hen i klosteret,
Jeg sagde intet, fordi jeg tvivler på, at du ville forstå det.
En datter skal være frisk og smuk. Pansy er lidt… støvet.
Hun må have tid til at tænke over en bestemt ting.
Absurd, kære Osmond. Du ville kun skaffe hende af vejen for mig.
Det ville være enklere bare at forvise dig, kære Amy.
Jeg synes vældig godt om mr Rosier.
Han virker så simpaticissimo.
Han har fået mig til at tro på sand kærlighed.
- Undskyld, hvis jeg forstyrrer. - Jeg banker altid på din dør.
Jeg havde andet I tankerne. Min fætter er døende.
Det tror jeg ikke på. Han var døende, da vi giftede os.
Jeg fik et telegram fra min tante.
Jeg må rejse til England.
- Det er vel ikke nødvendigt. - Jeg må se Ralph endnu en gang.
- Jeg bryder mig ikke om, du rejser. - Du synes ikke om, jeg lader være.
Du synes ikke om noget, jeg gør.
Du foregiver at tro, at jeg lyver.
Er det derfor, du rejser? For at tage hævn over mig?
Du ønsker inderligt, at jeg skal begå en dumhed.
Hvis du forlader Rom, er det en villet, beregnet opposition.
Nu er du meget uretfærdig mod mig.
Det er din egen opposition, der er beregnet.
Den er djævelsk.
Jeg har et idealbillede af en hustru.
Hun skal ikke rejse og sidde ved andre mænds senge.
Din fætter betyder intet for dig eller for os.
Du smiler så udtryksfuldt, når jeg taler om os.
Men jeg forsikrer dig, at vi… vi… mrs Osmond…
…er alt, hvad jeg kender.
Du står mig nærmere end nogen anden, og jeg står dig nærmest.
Det kan være en ubehagelig nærhed, men vi har selv valgt den.
Jeg ved, du ikke vil mindes om det.
Men det vil jeg, fordi…
Fordi jeg mener, at man skal tage følgerne af sine handlinger.
Og det, jeg sætter højest, er, at man lever op til dette.
Kære ven, anbefal en underholdende bog. Er denne her god?
Min fætter Ralph Touchett ligger for døden.
Han, der var så simpatico. Jeg er så ked af det på dine vegne.
- Du ser plaget ud. - Osmond siger, jeg ikke kan rejse.
Hvorfor siger Osmond det?
Fordi vi er så lykkelige, at vi ikke kan være adskilt i to uger.
Du er virkelig ulykkelig.
Ja.
Men du kan ikke trøste mig.
Men jeg kan måske prøve?
Der er noget, jeg vil have, du skal vide.
Du har måske allerede gættet det?
Jeg ville have gættet det for år tilbage.
Har du aldrig haft mistanke?
- Mistanke om hvad? - Min første svigerinde var barnløs.
Den stakkel var gift I knapt tre år og døde barnløs.
- Er Pansy ikke hans barn? - Der er intet i vejen med din mand.
Derimod med hende.
Kære Isabel, dig må man vist åbne øjnene på.
Hun var utroligt snedig. Hun har været storartet mod Pansy.
Vidste du ikke, at Serena Merle var hans elskerinde i seks, syv år?
Nu ved du det.
Du er overrasket over at finde mig her, men ikke glad, desværre.
Jeg indrømmer min indiskretion. Jeg burde have bedt dig om lov.
Jeg kom for at møde Pansy-
- for det slog mig I eftermiddags, at hun måtte føle sig ensom.
Der er lidt dystert her.
Så jeg kom her…
….med det håb…
- Har jeg ikke gjort det pænt? - Jo, det ser hyggeligt ud.
Jeg kom for at sige farvel. Jeg skal rejse til England.
Kommer du ikke tilbage?
Min fætter er alvorligt syg.
- Efterlad mig ikke her. - Kommer du med nu?
- Bad far dig om at spørge? - Det er mit eget forslag.
Så må jeg hellere blive.
Han synes ikke, at jeg har tænkt nok, men det har jeg.
Han ville have, jeg skulle tænke efter, og jeg har tænkt meget.
- Hvad har du tænkt? - Aldrig at mishage far.
Jeg ventede på dig, men ikke for at tale om Pansy.
Er du meget glad for din fætter? Det er svært at forklare.
Din fætter gjorde dig en stor tjeneste engang. Han gjorde dig rig.
- Gjorde han? - Han foreslog, at du skulle arve.
- Han overtalte sin far, - Hvorfor siger du den slags?
- Hvordan kan du vide det? - Jeg ved kun, hvad jeg har gættet.
Og jeg har gættet mig til det.
- Det er ham, du skal takke. - Jeg troede, det var dig.
Jeg ved, at du er ulykkelig, men jeg er det endnu mere.
Hallo! Selvfølgelig er det vidunderligt, at hun er kommet.
- Hvordan var Kanalen? - Fin!
Nej, det var temmelig hårdt.
Vil han se mig?
- Tror De, han kan tale med mig? - Gør et forsøg.
- Er der virkelig intet håb? - Nej, det har der aldrig været.
Det var virkelig pænt af dig at komme.
- Jeg turde ikke håbe. - Jeg var ikke sikker.
Ikke før jeg var her.
For mig er det snart forbi,
Jeg ville ønske, at det også var overstået for dig.
Hvad indebærer det for dig, at du tog af sted fra Rom?
Hvad var det, du gjorde for mig?
Du gjorde noget engang. Du ved, hvad jeg mener.
Behold mig i dit hjerte. Jeg vil være dig nærmere end nogensinde.
Jeg takkede dig aldrig, sagde aldrig et ord.
Ingenting blev, som jeg havde tænkt.
Hvordan skulle jeg vide? Jeg fik det at vide af dummere folk end jeg.
Bryd dig ikke om folk.
- Er det rigtigt? - At du har været dum?
Nej.
Han tog mig for pengene.
Jeg ønsker, du skal forstå. Jeg har ikke fortalt dig sandheden.
Men nu er det forbi.
- Var han vred over, at du rejste? - Han gjorde det meget svært,
Men jeg er ligeglad. Her…
…hos dig…
…er jeg lykkeligere, end jeg har været længe.
Jeg ønsker, at du skal være lykkelig-
-for nu er jeg hos dig.
Og jeg elsker dig.
Hvorfor skal det smerte sådan? Inderst inde.
Du skal blive her.
Smerten er dyb-
-men den går over, Den går over nu.
Mens kærligheden består.
Jeg forstår ikke, hvorfor vi skal lide sådan.
Jeg tror ikke…
Jeg tror ikke, en så højsindet fejltagelse smerter alt for længe.
Og husk…
…at hvis du er blevet hadet, så er du også blevet elsket.
Kære Isabel…
…elskede.
Jeg elsker ham.
De skræmte mig.
Jeg ville træffe Dem alene, så jeg har gået her og ventet.
Jeg vil ikke besvære Dem som I Rom. Det gjorde Dem bare oprørt.
Jeg ved, at jeg tog fejl-
- men det gør jeg ikke nu. Jeg kan hjælpe Dem.
Hvordan kan De hjælpe mig?
Det var godt, jeg tog med Deres fætter. Han var et fint menneske.
Han fortalte, hvordan De har det. Han forklarede det hele.
Han forstod, hvad jeg føler.
Ved De, hvad han sagde den sidste gang, vi mødtes?
"Gør alt, hvad du kan for hende."
"Alt, hvad hun tillader dig at gøre."
- Det tilkom ikke jer at tale om mig. - Hvorfor ikke? Han var døende.
Det er for sent at foregive noget nu.
Touchett og jeg forstod, at det har kostet Dem livet at komme her.
Svar mig ærligt. De er bange for at vende tilbage.
De er helt alene. Nu vil jeg have, De tænker på mig.
- På Dem? - Kom til mig.
Hvorfor skulle De tage tilbage?
- For at komme væk fra Dem. - Jeg vil forhindre det.
Hør på mig for en gangs skyld.
Hvorfor skulle vi ikke kunne blive lykkelige? Det ville være så let.
Vi kan gøre lige, hvad vi vil. Vi skylder ikke nogen noget.
Gå Deres vej, jeg beder Dem!
Sig ikke det, tag ikke livet af mig.